Titta noga nu. Sen vill jag att du berättar för din grupp om det här.
Du vet varför.
Om nån säger ett ord om vår hemlighet kommer det här att hända igen.
Gillar du fiskar?
Vill du gå och hälsa på dem? - Blunda inte!
Pappa!
Han kunde ha tagit vilket barn som helst, men han tog min Johan.
Hur kan du bo kvar här?
För att... För att jag fortfarande väntar på honom.
Vilken hemlighet har ett sånt pris?
Jag har aldrig trott på Gud. Aldrig någonsin.
Men den där mannen, han var djävulen.
Det här upptäcktes i morse i sporthallen, men ingen kropp än.
- Hur många Elmén har vi? - De närmaste fanns i Piteå.
- De är i skydd sen en timme tillbaka. - Bra! Vi fortsätter!
Här är alla våldsbrott i landet, från en vecka tillbaka.
- Bra. Har du sett Kahina förresten? - Nej.
Hon har väl försovit sig.
Stopp! Gå tillbaka.
- Hallå? - Hej! Anders Harnesk, åklagare i Luleå.
Jag vet inte om du minns... Vi var kursare i Uppsala.
Harnesk! Klart att jag minns! Vad gör du nu?
- Jag utreder Kirunamorden... - Ja, det har jag ju läst om.
Jo, jag ringer angående mannen på spåret som hittades i går morse.
Jaha? Pontus Elmén. Eller nej, Patrik Elmén!
Elmén? Det stod att han hade blivit stympad. Hur då?
Bägge öronen avskurna. De trodde att det var indikation på tortyr.
Men blodet på händerna och sårets vinkel tyder på att offret gjort det.
- Eller blev tvingad. - Så kan det vara. Frågan är motivet.
Renarna här uppe är ju märkta, så att man ska se vem de tillhör, i öronen.
Så om en ren hittas död vid vägen, kan renägaren-
- mot påvisandet av rätt öronmärkning, få ersättning.
Och det finns en tradition här uppe, eller vissa individer som anser-
- att om en ren förolyckas, ska ersättningen utebli.
- Skär de av öronen? - Två flugor i en smäll.
Renägaren blir av med både ren och ersättning.
Ärendet är åtkomstskyddat. Jag mejlar handlingar du kan ha användning för.
Patrik Elmén, t-banechaufför i Stockholm, hittad död för ett dygn sen.
Kan vi få Länskrim ner dit, så de kan sätta sig in i mordutredningen? Bra!
- Vem är grabben där ute? - Fransyskans son.
- Plockade upp honom i går på E10:an. - Gick han bara där?
- Vad gör han här? - Jag ringde henne i går.
Men hon har inte kommit in än.
I lokala nyheter rapporteras att två kåtor blivit brända under natten-
- i Bierdna sameby. Ingen skadades-
- men polisen kan i nuläget inte utesluta att det rör sig om mordbrand.
Hallå?
- Sover du? - Nej.
- Är du på stan? - Nej, jag är på jobbet.
- Vad ville du? - Jag vill ha en pizza special i kväll.
- Och jag vill att du fixar det. - Du kommer att bli fet.
- Du, jag måste gå. Hej då. - Hej då.
- Hej. - Hej.
Sofia, en av grundarna till Unga samer.
- Har ni hunnit prata? - Vi har pratat.
Vi har kommit fram till att vi vill hjälpa till att det kommer ut.
Men varför kommer du till oss?
Jag har redan varit i kontakt med NSD, men det blev bara helt tyst.
Jag tror att de inte vågar. De är rädda för bolaget-
- och man kan inte vara anonym om man går till polisen.
Varför är det så viktigt för dig att det här kommer fram?
Först trodde jag att stället jag jobbat för i mer än tio år ljugit för mig.
Jag har aldrig blivit bedragen, tror jag.
Men jag antar att det är så det känns, att man litar på nån och blir sviken.
Men så tänkte jag vidare och egentligen så handlar det nog bara om den här.
Jag vill att kompisen här ska växa upp i en stad som inte bygger på en lögn.
Jo, vi förstår vad du menar.
- Är det dags att komma nu? - Jag fick fel på bilen.
- Jag ska snabba mig. - Titta på mig när jag pratar!
Det är tredje gången den här veckan! Fattar du vad jag menar?
Bra. Fortsätt jobba, lappjävel!
- Det där var väl jävligt onödigt? - Vad då?
- Det där du just sa. - Och vad sa jag?
- Du vet vad du sa. - Nej.
Du sa "lappjävel". Jag hörde det lika klart som du står där och flinar.
- Du måste ha hört fel. - Nej.
Du sa det när du gick ifrån honom och skrek nyss.
- Lyssna... - Rör mig inte, rasse!
- Vad kallade du mig? - Jävla rasse. Rasist. Fucking jävla as!
Vi kommer hit varenda jävla dag och vi är de enda som måste betala för påtår.
- Lyssna... - Du skulle inte kallat Eddie lappjävel!
Eddie är en jävligt bra kille! Jag ser han som vilken anställd som helst.
- Eller hur? - Jo.
Jag ser att du och dina vänner har fikat färdigt. Det är dags att gå.
Jag tog kontakt. Varken hon eller svenskarna vet nåt om Pierre Carnot.
Okej, men eftersom det lär ta tid-
- bör vi kanske ge dem några smulor. Ge lite för att få mycket tillbaka.
Nej, visst.
Jag sa så för att det är Carnots fel att vi hamnat i den här situationen.
Det är uppfattat. Javisst. Förlåt.
LOJAL, AMBITIÖS, SAKNAR SJÄLVFÖRTROENDE, TROTSIG
- Har du sett Kahina? - Va?
- Har du sett Kahina? - Ingen kram?
Hon försökte ringa i går, men nu svarar hon inte.
Sist jag såg henne var i går kväll när vi tog en öl.
Jaha? Vet du vart hon tog vägen sen?
Hon verkade trött, så jag körde hem henne.
Hej, Anders Harnesk. Vår franska polis, Kahina Zadi, är saknad.
Gör ni en sökning på hennes mobil- GPS, så vi får hennes position? Ja, nu!
Var är den?
LÅGT BATTERI
Nej... Helvete...
Åh, nej...
Sen körde vi därifrån. Marko släppte av mig i stan och drog hem till sig.
Som planerat.
"Tack för hjälpen, Kimmo, jag uppskattar det." Nånting!
Sorry, Kimmo, sorry, men...
- Tänk om hon skulle dö där ute! - Lite jävla sankmark!
Mina kusiner släppte av mig där när jag var tio. Jag lipade några timmar.
Helt jävla ofarligt.
- Budskapet kom i alla fall fram. - Att hon ska åka hem?
Exakt.
Marko sa nåt innan vi släppte av henne i träsket.
- Jag vet inte om det är sant... - Vad fan sa han?
Att hon är polis.
Vad fan är det här?
Hallå?
Ja.
Vad då?
Vad är det som har hänt?
- Ja, jag kommer. - Vem var det?
Sjukhuset. Jenny-Ann är där. Jag måste dra. Täck upp för mig!
- Polis... - Vad fan...?
Hjälp!
Hjälp mig, är du snäll. Nej!
Jag heter Kahina Zadi och jag är en fransk polis.
Kör mig till sjukhuset, är du snäll.
Och rör inte... Rör inte den här handen.
Snälla du, rör inte den här handen...
- Vad har hänt? - Inget. De ville bara skrämmas.
Blev du skrämd?
Ja, lite.
Hur visste du att jag var här?
- Har du verkligen liftat ända hit? - Varför stack du bara?
- Varför stack du bara i väg så där? - Nadji, det är...
Där är du ju!
- Ska jag komma tillbaka sen? - Nej, ingen fara.
- Hej! Jag heter Anders Harnesk. - Nadji.
Trevligt att råkas. Jag jobbar med Kahina, din mamma.
Här har du dina kläder. Och här är en jacka.
Den lär du behöva här i Kiruna.
Tror du att du skulle kunna känna igen nån av angriparna?
Nej, men...
...jag klöste en av dem.
DNA.
- Tror du att det är mördaren? - Nej, då skulle jag inte sitta här.
- Kahina Zadi? - Ja, Z-a-d-i.
- Har du katt? - Va?
- Märkena på din arm... - Ja, jag har en liten katt.
Du kan ro över sjön tills ditt hjärta exploderar-
- men det blir ändå aldrig tyst.
Du borde samla alla som delar din hemlighet-
- och få dem att förstå att det bara finns ett alternativ.
- Vilket då? - Gå till polisen och berätta sanningen.
Jag får fängelse.
Jag kom inte till Sverige för att gifta mig rikt eller bli omhändertagen.
Då hade jag inte valt dig.
Jag kom hit för att vara tillsammans med dig.
Och jag tänker stanna här, vad som än händer.
- Det här är inte första gången, Eddie. - Det har varit mycket.
Det är femte gången vi får klagomål på att du slarvar-
- kommer sent eller inte alls.
- Jag lovar att jag ska bättra mig. - Det sa du förra gången också.
Jag tror att vi båda förstår att det är dags för dig att gå vidare, Eddie.
- Förlossningsavdelningen, var är den? - Fel plan. Ner två våningar.
Hur lång tid tar det?
Ett vanligt DNA-prov tar två till sex veckor.
Men jag sa att vår utredning är högsta prioritet, så förhoppningsvis snart.
Ja, jag hoppas det.
- Hej! - Hej!
- Allt är okej. - På riktigt?
Jag mår bra. Jag snubblade. Så jävla klumpigt av mig!
Jävlar, vad orolig jag blev när de ringde!
Vad har hänt med dig? Halsen.
Jaha? Jag snubblade. Jag halkade på skippen och fick Rickards svets på mig.
Klumpigt!
Vilka jävla föräldrar vi är som snubblar som jävla clowner.
Vem var det?
Inget viktigt.
- Najdin... - Nadji.
Nadji, förlåt.
Är det okej om jag lånar din mamma i några timmar?
- Ja. - Bra. Vill du vänta hemma hos mig?
Min dotter Jessika och du har säkert mycket att prata om.
- Han sa att du måste... - Ja, jag har fattat.
- Okej? - Ja, nu åker vi.
- Är det första gången du är i Sverige? - Ja, aldrig...
Det är första gången jag är utanför Frankrike.
Är alla franska killar i din ålder lika värdelösa på engelska?
Är alla svenska tjejer lika tjocka som du?
- Tycker du att jag är tjock? - Nej, du är inte tjock.
- Men du är oförskämd. - Oförskämd?
- Vi ska gripa svinen, jag lovar. - Tack.
För en stund sen sa NFC att de säkrat DNA och ska gå vidare i sin analys.
Ja, ni förstår. - Kahina?
Två angripare. En var medellång.
Den andra längre. Rånarluvor, handskar...
Åk hem, din bitch!
"Åk hem, din bitch!" Ja, de skrek: "Åk hem, din bitch!"
Jag tror att jag skulle känna igen den rösten om jag hörde den igen.
Hur tog du dig ur skiten?
Det är vad jag har sysslat med hela livet.
Varför tror du att det var de 22 som gjorde det här?
För att vi närmar oss. De är rädda.
Men varför gav de sig på dig och inte mig?
Vet du nåt? Är det för att du är fransk? Finns det nån fransk koppling?
Har du mött nån som kan ha nåt med det här att göra?
- Anders, det här... - Ja.
Rutger Burlin var vår vän, och representant för Sverige.
Så varför står hans namn bland misstänkta gärningsmän?
- Det är en lista av offren. - Ja, men du misstänker att de 22...
...var kriminella och därför inte gett sig till känna.
- Eller har jag missat nåt? - Nej.
Så du misstänker Rutger Burlin som skyldig till brott?
- Vi kan inte utesluta... - Nej.
Men vi kanske inte ska fokusera all kraft på att dra Burlins namn i skiten!
Nej. Du har rätt. Självklart.
Bra.
Linnea! Kan du börja gräva i Burlins privatekonomi?
Lönekonton, bolån, kreditkort, allt. Bra.
Jag bad henne titta på Burlins ekonomi.
Det här med svenska chefer... Vi vet inte vad de behövs till.
- Jag känner mig mer och mer svensk. - Jag glömde min dator. Jag kommer.
Hej! Hur är det?
- Toppen. - Det verkar snarare stå still...
Jag är polis, utreder, skriver rapporter. Vad mer kan jag göra?
- Det jag väntar mig: få fram resultat. - Ge mig då det du vet om Carnot.
Varför skulle jag det?
Vet du vad? Min chef sa att jag skulle lita på dig, men det kan jag bara inte.
Det finns ingen komplott! Det gör det aldrig.
Vad är det som driver honom? Kan du verkligen lita på honom?
Du har inga vänner här, Kahina. Ingen bryr sig om dig.
Börja tänka som en riktig snut igen, okej?
Jessika har kört Nadjim till din stuga på sin moped.
- Nadji. - Nadji? Nadji.
- Jag hörde att han liftade ända hit. - Ja.
...la Forsberg i njallan, torterade honom och lät honom dö.
- Vi ses i morgon. Försök vila nu. - Okej.
Jag trodde att du hade stuckit igen.
Nej.
Vad sa de till dig?
De sa att min storasyster, som hade gett sig av, inte var min storasyster.
Vad vill du veta?
Varför tog du inte med mig?
Det är komplicerat... Jag vet inte om du kan förstå.
Jag skiter i att förstå. Varför lämnade du mig?
När mamma fick veta att jag var med barn ville hon åka till Algeriet.
Hon ville att jag skulle föda hos samma barnmorska som hon.
Jag tyckte att det var en bra idé. Allt var annorlunda där.
Vi har aldrig varit så nära varandra.
Jag minns inget av förlossningen, förutom att det inte gick bra.
Mamma skrek åt barnmorskan att göra nåt.
- Vad var det som inte gick bra? - Du skrek inte. Du andades inte.
Ditt hjärta slog inte.
Men de fick liv i dig.
Det är därför du heter Nadji, "den räddade".
- Var det din idé? - Nej, det var mammas.
Men jag tyckte att det lät vackert.
Och sen?
Sen...
Mamma sa att vi måste tänka på anseendet och inte bli utskämda.
Så hon skulle låtsas vara din mamma...
...och jag din storasyster.
Jag var femton år. Hon ville inte att jag skulle förstöra mitt liv.
Jag kände mig så ensam.
Så ensam.
Det knäckte mig.
En dag...
En dag insåg jag att jag höll på att bli galen, så jag gav mig av.
Så du gav dig bara av?
Ja, det gjorde jag. Jag tänkte inte efter.
Två veckor senare kom jag tillbaka för att hämta dig.
Jag smög in i lägenheten.
Du låg i din säng.
Du var så vacker. Jag ville ta upp dig.
Men jag kunde inte sluta titta på dig.
Som om jag ville lagra minnesbilder av dig till senare.
Sen hörde jag mamma komma ut från köket, så jag stack.
Toppen... Du försökte en gång, sen stack du.
- Jag visste att du inte skulle förstå. - Nej, det är väl klart?
- Nadji, jag var femton år. - Än sen? Är det mitt fel?
Du har ingen rätt att döma mig! Ingen har rätt att döma mig!
Är du så säker på dig själv?!
Jo...
Det är klart att du har. Du har rätt att göra det.
Och sen?
Sen förträngde jag dig.
Allt.
Dina händer.
Dina små ben.
Din doft.
Ditt leende.
Jag förträngde allt. Allt.
Och varje gång...
Varje gång jag mindes dig...
Varje gång jag kände dig inom mig...
...skar jag mig.
Jag skar mig.
Det var inte för att straffa mig, utan för att...
Ja, det var för att försöka...
...för att försöka behålla kontrollen.
Var det den kniven jag hittade...
...bland dina saker?
- Jag är bara ett problem för dig. - Nej.
Tvärtom.
Det är du...
Du är allt. Du är allt för mig.
Den här smärtan är kärlek.
Tror du...?
Tror du att du en dag kan älska mig utan att det gör ont?
Jag vet inte.
Skulle du vilja det?
Om du låter mig göra det.
Du, jag drar nu.
Jag sover nog över hos Nilla, så du behöver inte sitta uppe och vänta.
Vi ska köra båge med några killar från Svinkallt och typ festa i deras lokal.
Det blir nog bara jag och Nilla och typ 35 grabbar.
Strippa, shot race och HB.
Hjälm och kondom!
Du torterar Forsberg och lämnar honom att frysa ihjäl.
Sju månader senare stöter du ett spjut genom hjärtat.
Varför väntade du sju månader mellan Forsberg och Carnot?
- Eddie! - Hej.
- Hur är det? - Jo...
Sorry om det blev stökigt där i morse, men fan vilken jävla kuk han var!
- Hoppas att jag inte ställde till det. - Nej.
Jag har inte sett dig sen Evelinas begravning, tror jag.
Det där du gjorde i dag, det var coolt! Du ställde upp för mig, så där.
Vi lappjävlar måste hålla ihop.
- Kommer du på lördag? - Jag ska försöka.
Alla behövs.
Ta hand om dig.
- Ha det. - Ha det.
Du ska veta, Johan... Vad som än händer, så gör jag det här för dig.
- Tjena, Sparen! - Hej!
- Ja, hej! - Kom in! Ska du ha en öl?
- Nej. - Har det hänt nåt?
Ja, jag kallar alla till möte i kväll klockan elva.
Ni vet var nånstans.
Jag hoppas att ni kommer.
Ja...
- Dagarna är längre här. - Det finns ingen natt.
- Myggen gillar dig inte. Du har tur. - Jo, tvärtom. De älskar mig!
De tänker: "Nadji är vår polare, så honom sticker vi inte."
- Fan, vad jag är hungrig! - Är du hungrig? Vad är klockan?
Åtta.
- Vad har du gjort med halsen? - Skit i det.
- Vad vill du äta? - Jag vet inte. Vad har de?
Här ligger ett snabbköp. De har färdiggrillade kycklingar.
- Med chips... - Konstigt.
Ursäkta... Ursäkta...
Förlåt för i går. Jag var lite otålig.
Pratar du engelska?
När vinden kommer, faller björkarna som har svaga rötter omkull först.
Rötterna gör björken stark.
Vad menar du? Är en storm på väg?
Den är redan här.
Vänta... Fattade du vad hon sa?
10, 20, 30, 40, 50...
...60, 70, 80, 90.
- 10.000 svenska kronor. Tack! - Här.
Hur vet jag att det här är sista gången vi ses?
Jag trodde att du gillade mig.
Inte en gång till.
Ett ord från dig, så kommer varenda same jag känner-
- till Karesuando och slaktar dig, din sjuka jävel.
Hota inte mig!
Åk hem, din bitch!
- Du har ingen aning om hur sjuk jag är! - Vänta i bilen.
- Vad händer? - Vänta i bilen!
Ditt lilla, jävla gruvtroll!
Polis! Ner på golvet! Ner på golvet! Nu!
- Säg nåt! Högre! Vad som helst! Prata! - Svenska eller engelska?
- Och du? Var bor du? Vad heter du? - Jag heter Johan!
Ur vägen!
Polis! Stanna!
Polis!
Följer du efter slänger jag ner barnet på marken, okej?
Vad gör du?!
- Jag är polis. Lugn. Stanna här! - Han tog mitt barn!
Jag är här. Jag är här.
Vad fan!
Ligg still!
Ligg still, sa jag!
Jag är här. Jag är här.
Säkert att du mår bra?
Ja.
Jag tonar ner din inblandning i det här, för annars...
...blir det väldigt rörigt.
- Tack. Kan jag gå nu? Nadji är ensam... - Javisst. Vi ses i morgon.
- Anders! Stör jag? - Nej, då.
Inget konstigt på Rutger Burlins konto de senaste tio åren, förutom en sak.
- Vad då? - För tio år sen fick han en stor summa.
- Hur stor då? - Runt 2,5 miljoner svenska kronor.
- Vid nästa deklaration var de borta. - Kan du se vart pengarna gick?
- Ja, Libanon. - Libanon?
- Allt står här. - Bra!
Hallå?
Hej.
Hur är det?
Det är inte så bra, tror jag.
Kom. Systra mi...
- Hur har du haft det i dag? - Bara bra. Som vanligt.
Fan, Johan, de kommer!
De kommer, Johan!
- Vinge eller lår? - Lår.
- Vad är det? - Inget.
- Fick du en knäpp i affären förut? - Nej.
Fick du tag i killen?
Ja.
- Ska du åka hem nu, då? - Nej, jag är inte klar än.
- Ja? - God kväll, Kahina Zadi.
Jag stör inte dig och Nadji för mycket?
Jag måste prata med dig. Jag har viss information-
- som jag känner mig tvungen att dela med dig.
- Om vad? - En fransk medborgares död.
Han är bland annat känd under namnet Pierre Carnot.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.